Ćale, daj mi 5 $.
Slušaj, mlada damo, sve što imam uzeo sam na zajam.
Kevo, šta smara? Daj mi ti 5 $.
Slušaj oca kad ti nešto priča.
A šta priča?
Znaš ti jako dobro šta ja pričam.
Marija, izbačena si iz škole...
Nisam izbačena, sama sam je napustila. Sad mi daj 5 $.
Ti, mala... - Džone, prekini! - Da se nisu usudio!
Da je po mom... - Zaveži, Džone.
Šta će biti sa njom? Čime će se baviti u životu?
Udaću se.
Za koga? - Za Entonija.
Sjajno! - Mary, ne budi blesava, Entoni će da studira.
Samo da bi igrao fudbal. Kad završi sa tim vratiće se da radi sa ocem.
Imaće strašno dobru kintu i živećemo k'o dva mala Boga.
Ne puši u kući!
Pored toga, mora da me oženi.
Trudna sam.
To je to! - Kako to misliš?
Nikakva prokleta drolja neće živeti u mojoj kući!
Mama, jesi li čula šta mi je rekao?
Skote. - Kučko.
Tata! - Napolje!
Onda, dobro...
Džone...
Mama, stigao sam!
Džone...
Šta je bilo?
Džone.
Mrtav je.
Sloteru, šta sam ti rekao za pušenje na radnom mestu?
Odjebi, Ede.
Šta će ova stega ovde?
Zaveži i dodaj mi ta klješta.
Šta je to?
To se zove 'piši propalo'. - Koje?
Ovo!
Platićeš za ovo. - Ovo govno ne vredi našeg uloženog vremena.
Šta mu je? - Jeftino je.
Pa? - Jeftino je.
Možeš li da ga popraviš? - Ne!
Zašto?
Neke stvari ne bi trebalo popravljati.
E pa, ti ovde nemaš neki izbor, je l' tako?
Ova firma te zapošljava da nadgledaš i popravljaš kvarove koji... - Ede!
Ne, ne, slušaj me ovamo. Ova firma te zapošljava...
Ćao.
Koji ćeš ti kurac ovde?
Moram nešto da ti kažem. - Opet si izbačena iz škole?
Da. - Šta si sad uradila?
Dođi gore. - Neću.
Kakav smarač! - Slušaj, Marija, izabrala si pogrešan trenutak za svoja davljenja.
Večeras imam utakmicu a sutra ima prijemni za fakultet.
Ovo je jako važno. - Kao i ovo moje.
Ovo je mnogo važnije, mnogo važnije od tvog fudbala.
Ma nemoj?
Trudna sam.
Šta? - Trudna sam, glupane.
Sa kim? - Sa tobom, drkadžijo.
Kako je moguće da si tako glupa?
Mnogo ti hvala.
Šta će reći moji roditelji? Treba da dobijem stipendiju.
A šta će biti sa mnom? - Šta sa tobom? Kako si mogla ovo sebi da dozvoliš?
Nisam ja ništa sama dozvolila da se desi, znaš?
Sad još pokušavaš mene da okriviš.
Ne krivim tebe, jednostavno...
Namerno si to uradila. - Nisam.
To si uradila samo da je ne bih otišao na fakultet.
Entoni...
Rekao si da ćemo se venčati.
Šta?
Jesi! Rekao si da ćemo se venčati.
I sad ti misliš da ću te oženiti?
Zašto bih te sad oženio?
Izbačena si iz gimnazije, trudna si...
Isprdećeš to nedonošče na ovaj svet, i onda ćeš po ceo dan gledati TV...
i znaš na šta ćeš ličiti do svoje 21-e godine?
Misliš da mi je to potrebno? Nije mi potrebno!
Meni je najvažnija stvar u životu da postanem fudbaler.
Ova ruka... ova ruka će me učiniti slavnim.
Odvešće me pravo na koledž a zatim i u NFL.
Ljudi kažu da sam inteligentan igrač, da strateški razmišljam.
Eto zato ja toliko treniram. Zato moram da budem posvećen.
Svako jutro ja ustanem u 6 sati da istrčim 5 km...
a onda udarim 60 trbušnjaka i 80 sklekova...
pa onda popijem jedno presno jaje sa...
Metju, jesi to ti?
Ja sam. - Šta?
Zašto nisi na poslu?
Pa, ovaj... - Govori, za boga miloga!
Dao sam otkaz.
Molim?
Dao sam otkaz.
Otkaz?
Dobio sam otkaz. - Odluči se, jesi li dao, ili dobio otkaz?
Nije tako jednostavno. - Jeste, jesi li dao ili dobio otkaz?
Dao sam otkaz.
Jesi li siguran?
Jesam. Dao sam otkaz.
Baš imaš muda, znaš?
Menjaš poslove k'o što većina ljudi menja gaće.
Naći ću drugi posao.
Misliš da ću ja ceo život da te izdržavam? - Ne.
Šta reče?
Rekao sam - ne.
Kad ćeš da se osvestiš i da staneš na svoje noge?
Odrastao si čovek.
Kad sam bio u tvojim godinama, bio sam svoj čovek i jako dobro sam zarađivao.
U redu, iseliću se odavde.
Šta reče?
Ponovi šta si rekao. - Čuo si šta sam rekao.
Ponovi šta si rekao, kukavice. Hajde!
Rekao sam - u redu, iseliću se odavde.
To je strašan vic. Ti ne umeš da se brineš o sebi.
Šta misliš, zašto se ja brinem o tebi?
I kad ćeš da očistiš ono kupatilo, znaš kad sam te zamolio?
Očistio sam ga. Očistio sam ga pre nego što sam otišao na posao.
Ti ono zoveš čistim?
Da.
Očisti ga ponovo!
Jesi li jeo? - Nisam gladan.
Jebeni klinac će protraćiti ceo svoj život.
Koliko puta treba da ti kažem da očistiš ono jebeno kupatilo?
Ali, ja... - Očisti ga! Odmah!
Ova bi ti sjajno stajala. - I ova mi se dopada.
Onda probaj obe. - Možeš li da staviš na maminu kreditnu karticu?
Naravno. Kabina ti je tamo.
U čemu je problem?
To bih i ja volela da znam. Ovoj krntiji uvek nešto fali.
Zvuči kao akumulator.
Dobar dan, gdine Sloter. - Zdravo, Grejs, Džoj, kako ste?
Dobro.
Nije ništa ozbiljno, gđo Blek,
samo su vam malo zarđale kleme na akumulatoru.
Joey, možeš nešto da mi učiniš, molim te...
možeš li da skokneš do garaže i da mi doneseš šmirglu i šrafciger?
Spasite nam decu! Zatvorite kliniku!
Šta biste voleli da pitate?
Ne znam.
Hoćete da abortirate?
Ne znam.
Imate li dečka?
Ne.
Ko je otac?
Nema oca.
Može?
Naravno.
Znate,
gledam tako u tog tipa...
kao što sam ga i ranije mnogo puta gledala...
samo što sad znam da je jedan njegov deo u meni,
fizički je u meni i ja se zbog toga osećam...
sasvim drugačije, ne znam, nekako posebna, ili tako nekako...
Onda mu se obratim...
razgovaram sa njim i shvatam...
razgovaram sa njim i shvatam da on mene uopšte ne vidi.
I onda se pitam šta je video...
kad mi je uradio ovo. Svo vreme razmišljam o tome.
I sad znam, znam šta je video.
Sasvim je prosto.
Video je moje noge.
Video je moje grudi.
Moje dupe.
Moja usta.
Video je moju picu.
Kako sam mogla da budem toliko glupa?
To je sve što ima da se vidi, zar ne?
To nije istina.
Ne znam.
To nije istina i ti to znaš.
Ništa ja ne znam.
Šta ti, bre misliš, ko si ti?
Niko i ništa.
Misliš da si neki baja, je l' da?
Samo mi reci šta sam zgrešio? - Misliš da sereš dezodorans, je l' da?
Jedino što želim je da očistim kupatilo.
Viđao sam već tipove poput tebe, viđam vas od kad znam za sebe...
vi samo uzimate i uzimate, kao da je ceo svet vaš...
kao da vam svi mi ostali nešto dugujemo.
Ti si kao malo dete... daj mi ovo, daj mi ono.
I ostali ljudi imaju svoje potrebe. Da li si ikada pomislio na to, Met?
Da li si ikad mislio na druge ljude, da li si ikad pomislio na mene?
Stalno na tebe mislim.
Šta reče?
Jesi li rekao nešto?
Ne znam šta hoćeš!
Želim da malo sarađuješ.
Ne znam, možda sam ja kriv.
Nisi ti kriv.
A ko je, onda kriv?
Ko je kriv, Metju? Ako nisam ja, ko je, onda kriv?
Ja sam kriv.
Šta reče? - Ja sam kriv.
Ti si kriv. - Ja sam kriv!
To je stvarno lepo od tebe, Metju.
Misliš da će to nešto promeniti?
Mama!
Ima li koga?
Hej, Peg, ujka Leo, šta se dešava? Pravimo li žurku?
Hej, Peg, pravimo li žurku?
Treba posle nešto da mi pogledaš. Gde je mama?
Mama?
Šta je bilo?
Gde je tata?
Mrtav je.
Mrtav?
Mrtav.
Ubila si ga.
Gubi se iz moje kuće.
Zdravo Kerol, ja sam, Marija.
Otkud ja znam? Nisam... Nisam namerno.
Šta?
Ne znam!
Slušaj, nemam gde da odem.
Šta?
Zato što si mi najbolja drugarica.
Izvini.
Možda se to mene ne tiče, ali... jesi li dobro?
Pitam jer si mi nešto bleda.
Da nisi gladna?
Nešto ti se desilo? Možda te nešto boli?
Dobro, de... Sve će biti dobro. Sve će biti u redu.
Stvarno je glupo to što ste rekli, izuzetno glupo, ali moram da vas pitam, kako ste znali?
Izvini, samo mi se učinilo da treba to da kažem.
Zašto ste morali nešto da kažete?
Ne znam.
Nema tu šta da se kaže.
Možda.
Dajte mi 5 $.
Izvinite.
U redu je... Samo uzmi.
Želim da uzmeš.
Jutros sam ubila oca.
Moja ćerka bi sad bila tvojih godina.
Stvarno nisam htela. Bila je to nesreća, samo smo se posvađali.
Neko vreme sam provela u psihijatrijskoj bolnici.
Nisam ni znala da ima bolesno srce.
Posle toga, moj muž jednostavno nije više želeo decu.
Uvek je delovao skroz zdrav.
Pitam se da li negde, duboko u sebi mene krivi za njenu smrt?
Samo sam ga ošamarila.
Mrzim svog muža.
Kako sam mogla da znam...
Ponaša se kao dete.
...da jedan šamar može da ubije čoveka?
Nesnosan je kao neki klinac.
Svakog leta moramo da idemo u to smešno odmaralište,
po imenu Kejp Holidej.
Šta? - Mrzim Kejp Holidej.
Žao mi je.
Svi naši dani su isprogramirani.
Sve isto, godinu za godinom.
Svako jutro uzima svoju aktentašnu, svoju lulu i odlazi u grad.
Vraća se svako veče vozom u 17:15.
Ja za to vreme čistim kuću koja se nikad ne uprlja.
Nikad se ne razvašari.
Jer nema ko da je razvašari.
Ponekad dođem kući...
i shvatim kako se nadam da je kuća skroz razbucana.
Prljava... u totalnom džumbusu.
Ponekad se vratim kući...
i shvatim kako se nadam da je kuća nestala u požaru...
Hvala za $ 5.
Šta mene boli dupe za sve to? Čime ja da platim kiriju?
I dalje spavaš sa tom droljom?
Dobro, reci joj da ću je pocepati k'o svinja masan džak kad je budem videla.
Da vidim ličnu kartu?
Molim? - Hajde!
Stalno ovde kupujem pivo.
Boga mi, ne od mene.
A gde su onaj drugi tip i ona gđa?
Slušaj, sad ne rade oni nego ja. Ako hoćeš pivo, pokaži mi ličnu kartu.
Slušajte, gdine, imala sam užasan dan. Molim vas, uzmite pare.
Dođi ovamo na trenutak.
Hajde, hoćeš pivo?
Da, hoću pivo, ali zašto moram da idem tamo?
Neću da izađeš na prednja vrata, mogao bi neko da te vidi.
Mogli bi da me ućorkiraju što sam ti prodao pivo.
Ovde nema izlaznih vrata. - Hajde, poljubi me.
Jeb'o te! - Ako hoćeš pivo, moraš da me poljubiš.
Zaboravi, samo mi vrati pare. - Nema šanse!
Nije fer. - A fer je da samo uđeš tako i ugroziš mi posao?
Nisam došla da ti ugrozim posao, već da poslujem sa tobom.
Tako je, zato me poljubi.
Dobro, pusti me odavde i zadrži pare.
Ne želim pare već poljubac.
Ne možeš oboje.
Dobro, evo ti 5 $ a sad me poljubi. Lepo, u usta.
Crkni!
Sad moraš, vratio sam ti 5 $. - Ionako su moji.
Hoćeš ovo pivo ili ne?
Ako me ne pustiš, vrištaću!
Samo napred. Moj burazer je šef policije. Ako kažem da si krala, verovaće meni, ne tebi.
Daj!
Samo mali poljupčić.
Slušaj, ja te neću poljubiti. Shvati!
Vidi ovako, ja uopšte ne moram da se pravim fin.
Samo pokušavam da ti olakšam stvari.
Daj mi pljugu.
Ako hoćeš pljugu, prvo ćeš morati da skineš bluzu.
Stvarno si odvratan.
Takav je posao, dušo. Slobodna trgovina.
Zaveži i daj mi pljugu.
Sad skini bluzu.
Sačekaj malo, u redu?
Daj da vidim kako se maziš.
Kladim se da te to, stvarno pali, a?
Naravno... a tebe?
Ukrali su mi bebu.
U kurac!
Šta hoćeš?
Neću ništa.
Stvarno?
Zašto?
Zato što mislim da mi ništa ne može pomoći.
Kako to misliš?
Jesi li sama popila svo to pivo?
Živiš negde ovde?
Nedaleko.
Nemam gde da odem.
Pa?
Zaboravi.
Dobro, šta hoćeš?
Kao što rekoh, ništa.
Onda, nestani.
Šta ti hoćeš?
Od tebe ništa, sasvim sigurno.
Stvarno? - Da, stvarno.
Reci.
Treba mi prenoćište.
Šta je ovo?
Dobro je za stomak.
Odakle si?
Odavde. - Pobegla si od kuće?
Ja sam ubica.
Stvarno? Koga si ubila?
Zapravo, nisam ubica, ali razmišljam da se sama ubijem.
Shvatam te.
Stvarno?
Ovo stalno nosim sa sobom. - Ručnu bombu?
Da.
Je l' prava?
Moj otac je doneo iz Koreje. - Zašto?
Kao suvenir, valjda.
Ne, mislim, zašto je stalno nosiš sa sobom?
Za svaki slučaj. - Za kakav slučaj?
Za svaki slučaj.
Da nisi mentalno poremećen?
Pokazao sam ti je zbog onoga što si rekla.
Zaboravi šta sam rekla. Skloni je.
Misliš da je pametno da piješ sok za doručak?
Održava mi kožu čistom.
Šta? - Živa istina.
Za 10 godina kosti će da ti se lome kao grančice. Bolje pij mleko.
Od mleka mi iskaču bubuljice.
Verovatno ćeš više bubuljica dobiti od tolike šminke.
Šminka skriva moje bubuljice.
Izvini.
Živiš ovde sam?
S ocem.
Gde je on? - Otišao je kod sestre.
Moram da idem kod nekog drkadžije da vidim za posao.
Mogu li da se istuširam?
Naravno.
Hvala ti.
Nema na čemu.
Šta mu fali?
Slušaj, kretenu, garancija ti je istekla...
zato, zaveži i nestani.
Šta ti hoćeš?
Došao sam da se vidim sa gdinom Santjagom.
Nije tu.
Nađi ga.
Šta 'oćeš? - Šta je bilo, Brus?
Ništa... apsolutno, baš ništa.
Dobro, Metju, tvoj otac mi reče da ti je potreban posao.
Meni je rekao da vam treba pomoć.
Ne preganjaj se sa mnom, Metju, ovo radim samo zbog tvog oca.
Ne popravljam televizore.
Mi ovde popravljamo televizore.
Televizija je opijum za mase.
Metju, urazumi se. I ti i ja znamo da ti je potreban posao...
možda nije ono na šta si navikao ali plata je plata.
Radio... popravljam radio, telefonske sekretarice i digitrone.
Za te stvari mi ne treba čovek. Vidi, 300 $ nedeljno,
daću ti svaki radio i sve sekretarice, ali moraš da radiš i televizore.
200 $ nedeljno i radim samo radio i sekretarice.
Ali, meni je pomoć potrebna za televizore.
Izvinite. Ne mogu ja to.
Isuse Hriste, samo pokušavam da učinim uslugu tvom ocu.
Siguran sam da će on to umeti da ceni.
Ionako je bio pokvaren
Oteto dete na autobuskoj stanici
Ćao.
Koja si, sad pa ti?
Drugarica vašeg sina.
Moj sin nema drugarice.
Šta se, do đavola ovde dešava?
Odgovori mi!
Ti se ne mešaj. Odgovori mi, Metju!
Zašto ga ne pustite na miru?
Slušaj, curo, najbolje bi bilo da se lepo obučeš i da se nosiš iz moje kuće.
Stavila sam odeću da se suši, sad čekam da se osuši...
i odlazim!
Ma nemoj? - Da, tako je!
E pa, imam novosti za tebe, kučko mala.
Jesi li dobro?
Metju, gde si ti pošao? Metju, vraćaj se ovamo!
A ti bolje da nestaneš dok se ne vratim.
'Čovek i kosmos', Ned Rifle
Mrzim Van Gogha.
Metju, stvarno mi je žao.
Evo, isključiću ga.
Zaveži i pusti ovo. Daj mi flašu viskija.
Šta ti, koji moj buljiš?
Izvoli, Metju. Kuća časti.
Zaveži!
Kako si znao šta pijem?
Nestani!
Tvoj prijatelj barmen, već mi je skrenuo pažnju na tebe.
Ja nemam prijatelje.
Rekao mi je da ovde ni jedna žena nije sigurna.
Ma nemoj?
Znam da neki ljudi misle da nisi normalan.
Hoćeš li da piješ ili da melješ?
Stvarno si sjeban. - A ti nisi?
Ako ništa, bar sam odrasla.
Vidi, ne želim da pričam o tvojim problemima.
Dobro, hajde da pričamo o tvojim.
Zašto si obukla crno? - Je l' to neki problem?
Nije. Samo mislim da žena u crnom, u baru kao što je ovaj...
verovatno nije od onih koja je došla da razgovara.
Ali, ja baš volim da razgovaram.
Dobro. O ćemu želiš da razgovaramo?
Ne znam. Ni o čemu određenom. Recimo, o vremenu?
Vreme je bulja. - Malo je toplo za ovo doba godine. Šta ti misliš?
Zahvaljujući ozonskom omotaču. - Čemu?
Ozonu!
Šta ti je to?
Sprečava UV zrake sa sunca da nas sprže. Gde si ti bila poslednjih 10 godina?
Udata.
Ovaj razgovor nas ne vodi nikuda.
Vidi, želim da saznam još nešto o ozonu.
Super.
Pa, imaš li curu?
Kakve sad to veze ima?
Možda je u tome tvoj problem.
Ja imam problem? - Naravno da imaš.
Po tvom mišljenju, to je?
Mislim da ne tucaš dovoljno. - Ma nemoj?
Kakvu vezu može da ima tip koji je sjeban kao ti?
Ja nemam nikakve veze. - Znači, pojebeš i ostaviš?
Nikoga ja ne volim.
Znači, samo uzmeš curu? - Uzmem sve što mogu.
A sad ako si završila sa pričom hoćeš da odemo nazad i da se potucamo?
Pričaš sa majkom dvoje dece.
Znaš, ne možeš ni sa čijom majkom tako da razgovaraš.
Skote!
Evo, popij jedno. - Odjebi more!
Ne, ozbiljno. Stvarno tako mislim... ostani.
Od kad sam se razvela sve je jako zajebano.
Oduzeli su mi decu kao da sam nesposobna ili tako nešto...
Imaš li auto? - Tu si! Svuda sam te tražila.
Marija! - Peg?
Odakle ti ta odeća? - Poznaješ li ga?
Metju, hajde kući sa nama. - Šta?
Mora, Peg!
Marija, ako se sad vratiš keva će da ti nabije kuhinjski nož u srce.
Vi ste sestre?
Ne vraćaj se više kod oca.
Moram da se vratim. - Zašto?
Zato što moram.
Metju, on je čudovište. - Šta se ovde događa?
Metju će neko vreme živeti sa nama.
Mari, znaš li ti ko je ovaj momak? - Baš me briga ko je. Ko si?
Možda ne želi da živi kod nas? - Pustite me ne miru
Vidiš? U redu. Marija, hajde, idemo odavde.
Jesi li siguran? - Jesam.
Marija, idemo.
Molim te, hajde sa mnom. - Zašto?
Bojim se mame.
Isuse Hriste!
Nikad ti neću oprostiti.
Znam.
Plaćaćeš mi za ovo dokraja života.
U redu.
Jesi li pojela nešto danas? - Nisam.
Sedi. Napraviću ti nešto.
Ko ti je ovaj?
Onda mi je vratio nazad 5 $ ali je i dalje tražio da ga poljubim.
Grozno. - Odvratno.
Toliko sam se uplašila a on se tamo preznojavao, češkao, trljao i sve to...
I, šta si uradila? - Šta misliš, šta sam uradila?
Opekla si ga cigarom.
Pravo u oko.
Nek se nosi pravo do đavola.
Pretio mi je i da će pozvati pandure.
Je l' to bilo pre ili posle bebinog nestanka?
Neposredno pre. - Moraš da odeš u policiju Mari.
Da, taj čovek mora da bude kažnjen.
Ne zato, zbog bebe.
Pa, ne znam ni sama... nisam sigurna. Ništa nisam videla.
Pa, dobro, mogu bar da porazgovaraju sa njom.
Delovala je tako tužno, tako zbunjeno.
Svi smo mi zbunjeni, Marija, pa ne idemo naokolo kradući bebe.
Vidiš, ti si ubeđena da je ona to uradila.
I šta ćeš sad da uradiš? - Sa čim?
Sa svojom trudnoćom.
Ti nisi otac, je l' da? - Nisam, gđo.
Mama! - Pojedi taj sendvič.
Juče sam bila na klinici i razgovarala sam sa tom tamo gđom.
Koliko je? - Treba mi oko 250 $.
Za šta? Za abortus? Ne gledaj me. Sve pare sam potrošila na očevu sahranu.
Moja ušteđevina je otišla na razvod.
Onda moram da nađem neki posao.
Imam ja pare. - Ne, hvala.
Daću ti. - Zašto ne tražiš od Entonija?
Ne želim više nikad ni da vidim tog kretena.
Ja ću ti dati pare. - Ne, ni ti nemaš posao.
Prihvatiću onaj posao, popravljaću televizore.
Marija, odakle ti ta haljina.
To je haljina moje majke.
Jesi popravio? - Jesam.
Hvala.
Nema na čemu.
Hoćeš da gledamo TV? - Ne gledam TV.
Zašto? - Kancerogeno je.
Nije.
Kako hoćeš.
Da li znaš šta znači 'empirijski'?
Što njega pitaš? On misli da od TV-a možeš da dobiješ rak.
To znači "informacije bazirane na iskustvu".
Ne znaš ništa dok prvo ne iskusiš na svojoj koži.
Pozajmila sam je. Imaš nešto protiv?
Ne.
Namestila sam ti ovde krevet.
Gde ti spavaš? - Tamo.
Ovde nema kreveta.
Ne treba mi.
Jesi li kratkovida? Jesam.
Zašto ne nosiš naočare?
Čine da izgledam glupo. Kako to misliš?
Znaš... kao pametnica, bibliotekarka.
Meni se sviđaju bibliotekarke.
Daj mi granatu.
Molim?
Daj mi je.
Marija!
Ne bih da ti padnu na pamet neke ideje.
Ideje o čemu? Znaš ti o čemu.
Sutra traži drugo prenoćište. Jesi razumeo?
Ok.
Ne znam koji je tvoj problem, ali ja imam moje.
Sramota me je.
Stidim se što sam mlada.
Stidim se što sam glupa.
Znači, bila si na klinici?
Da.
Abortiraćeš?
Verovatno.
Mislim da ti je to dobra odluka.
Jesi li ti ikad?
Abortirala? - Da.
Naravno.
Kad? - Pre dve godine.
Tad si već imala decu?
Da. - Zašto onda?
Zato što sam već imala dvoje dece sa kojom nisam mogla da izađem na kraj i zato što sam mrzela muža.
Moje drugo dete mi je spasilo brak.
Moj brak se više nije mogao spasti.
Porodila si se zato što je tvom braku trebalo pomoći?
Definitivno. Mada, zapravo sam želela još jedno dete.
Volim kad sam trudna.
Jesi li ti želela prvi put da zatrudniš?
Valjda... mada nikad nisam ni razmišljala o tome.
Kad smo se tek venčali, po ceo dan smo se tucali.
Mislim, dođavola... u braku smo i...
Ubrzo sam i zatrudnela i to mi je bilo sasvim u redu, pošto mi je muž već postao dosadan.
Imala sam 17 godina.
Sa koliko si se ti udala? - Sa 20.
I odmah si želela da imaš decu? - Da, jedva sam čekala.
Jesi li se ikad zapitala kakav bi ti život bio da se nisi udala i izrađala decu?
Nisam.
Nikad?
Koja je svrha da sad razmišljam o tome?
A da li si tada razmišljala? - Naravno da nisam. A ti, Peg?
Ko razmišlja o takvim stvarima sa 17 godina?
Znači staneš ovde, uzmeš jedan cilindar i staviš ga tačno na označeno mesto.
Staneš na ovu pedalu ovde dole, ovako, i spustiš presu.
Uhvatiš ručicu i polako je okrećeš sve dok burgija ne prođe sve do dna.
Jasno? - Jeste.
Onda okreneš ručicu na drugu stranu, i otpustiš pedalu.
Ne zaboravi, uvek prvo vratiš ručicu.
Prvo ručicu?
Prvo ručicu ili ćeš razbucati celu mašinu.
Kad otpustiš pedalu, samo baciš cilindar u ovo bure, evo ovako.
Ćao. - Kako je bilo na poslu?
Umeš li da kucaš? - Nisam baš neki.
Moram da naučim da kucam.
Kuckanje će biti mnogo lakše nego po ceo dan bušiti rupe u malim cilindrima.
Koliko je sati?
17:05.
Koga čekamo?
Muža gđe koju sam srela na klupi ispred radnje.
Otkud znaš kako izgleda?
Sećam se da je rekla da nosi aktentašnu i da puši lulu.
Mnogi muškarci odgovaraju tom opisu.
Da, ali mislim da ćemo ovog prepoznati čim ga vidimo.
Zašto?
Deluje detinjasto.
Kao dečak.
Pomalo nativno.
Kako?
Nativno.
Nativno?
Naivno.
Naivno? - Naivno.
Još si ovde, a? - Mama, nema gde da ode.
Ti zaveži i gledaj da pojedeš sav krompir.
Pojedem li još jedan, eksplodiraću.
Pojedi sve, a kad završiš, operi sudove.
Ovo je jako dobra mašina.
Više ništa ne prave kao nekad.
Mama, nikad nam nisi rekla da si bila sekretarica.
Mrzela sam da radim. Niko nije bio srećniji od mene kad me je vaš otac zaprosio.
Zar ne misliš da žena može da radi i da bude i supruga i majka?
Sa vas dve, to bi bilo pravo mučenje.
Jesi li sada razmišljala da se vratiš na posao?
Nikad. Vas dve ćete me izdržavati.
Dok sam živa, moraćete da se brinete da li imam šta da jedem i šta da obučem.
Jasno?
A sad, pojedi taj krompir. - Dobro. Dobro.
Neće vam biti lako. - Znam
Moraćete da radite kao crnci.
Mama, smiri se. Ne bi bilo loše da malo prilegneš.
Peg, ne uvlači mi se.
U redu, mislim da je to to.
Kao prvo, nikad nisam želela ćerke.
Moraćeš brže da kucaš ako misliš da nas iščupaš iz bede.
Laku noć, mama.
Nedostaju li ti deca? - Naravno.
Mrziš li muža?
Iz dna duše.
Da li bi se opet udala?
Naravno.
Zašto ne spavaš?
Nikad ne spavam.
Zar nisi malo mator da se akaš sa 17-togodišnjakinjom?
Hoćete da odem? - Ne znam.
Nisam došao da bih vam pravio probleme. - Od problema se ne može pobeći.
Malo ste prestrogi prema Mariji. - Ne tiče te se kako ja vaspitavam svoju decu.
Izvinite.
Ona ti se više sviđa nego Peg, je l' tako?
Ko je uopšte spomenuo Peg? - Ja mislim da je Peg lepša. - Obe su lepe.
Peg je uravnoteženija, ali je divlja. Sama je upropastila rođeni brak.
Marija spava na patosu. - Stvarno ti se ona više sviđa.
Ne volim da je gledam kako se muči. - Jeste li se vas dvoje tucali?
Cigaretu? - Ne menjaj temu. - Nisam je ni pipnuo.
Mislim da ona ni ne zna kako se vodi ljubav sa muškarcem.
Sigurno nešto zna, trudna je.
To sam i mislila. Devojke koje znaju da vode ljubav ne dozvoljavaju da im se tako nešto desi.
Mislite?
Znaš, bolje bi ti bilo sa Peg.
Pri tom, sigurna sam da je sjajna u krevetu.
Nemamo baš mnogo toga zajedničkog.
Kad si poslednji put bio sa ženom?
Ne sećam se.
Neću ti dozvoliti da mi odvedeš Mariju.
Nikad nisam ni rekao da hoću. - Mora da plati.
Vaš muž je umro od infarkta.
Niko ne umire od infarkta, već od zgražanja, razočaranja.
Niste prva žena na svetu kojoj je teško.
Ti sve gledaš sa strane zato ništa ne shvataš.
Porodica treba uvek da se drži zajedno, i u dobru, i u zlu.
Porodica je kao pištolj.
Ako je usmeriš u pogrešnom pravcu možeš nekog i da ubiješ.
Tačno tako.
Moraš da se iseliš odavde. - Moram da se brinem o majci.
Tvoja majka je psihopata. - Samo pati.
Šta radiš ovde?
Kako ovo funkcioniše?
Šta te se tiče? Daj mi to.
Ne dam. Kako funkcioniše? - Zašto? - Prosto, interesuje me.
Vidiš ovu iglu?
Izvučeš je...
sačekaš osam sekundi...
Spavaj večeras ovde.
Nisam mislio da spavaš sa mnom... Mislio sam da spavaš ovde... u krevetu.
Peg kaže da si na glasu. - Na kakvom glasu?
Bije te glas da si opasan.
I Peg je na lošem glasu.
Želim da budem kaluđerica.
Ne, ne želiš. - Želim. - Ne, ne želiš!
Samo si doživela neku... gadnu reakciju.
Ne želim više ništa da osećam.
Kladim se da i kaluđerice osećaju nešto.
Samo kad si mrtva ništa ne osećaš. Ti ne želiš da budeš mrtva, je l' tako?
Sutra idem na kliniku da abortiram.
Hoćeš li sa mnom?
Ako ti tako želiš.
Zašto sve ovo radiš? - Koje?
Zašto se motaš naokolo i stalno mi pomažeš?
Neko mora. - Zašto ti?
Šta misliš, koliko će to da traje?
Ne znam. Pretpostavljam da neće dugo.
Jesi li dobro? - Da. A ti?
Dođe mi da sve porazbijam.
Smiri se. Nema razloga za brigu. Zašto malo ne prošetaš?
Neću da šetam. Jesi li čvrsto rešila da ovo uradiš?
Kako to misliš? - Udaj se za mene.
Ne budi lud.
Udaj se za mene, rodi bebu i bićemo porodica.
Odlepio si. - Izvini. - U redu je.
Šta misliš, koliko će to da traje?
Ne znam. Pretpostavljam da neće dugo.
Jesi li dobro? - Da. A ti?
Dođe mi da nekom otkinem glavu.
Marija Koglin!
Kako si?
Dođe mi da sve porazbijam.
Dešava se ponekad. Je l' ti ovo prvi put?
Šta? - Prvi put si ovde?
Naravno. - Tako sam i mislio.
A koji si sad pa ti? - Džon. Džon Bil. Drago mi je.
Već sam ti rekao, dođe mi da nekoga isprebijam k'o mačku.
Da, prvi put je uvek teško, ali znaš šta je zanimljivo?
Kad dođeš prvi put, kao da ti se ceo svet srušio na glavu, napet si...
I onda ona uđe unutra, a kad izađe, sve je sređeno.
Koliko je sati?
17:03.
Jesi li ozbiljno mislio da se udam za tebe?
Jesam. - Zašto?
Zato što želim.
Ne zato što me voliš, ili tako nešto?
Poštujem te i divim ti se.
Zar to nije ljubav?
Ne, to je poštovanje i obožavanje. To je još više od ljubavi.
Kako?
Kad su ljudi zaljubljeni, rade svakakve lude stvari...
ljubomorni su, lažu... varaju.
Ubijaju se... kolju se međusobno.
Nije uvek tako.
Možda.
Bićeš otac deteta koje nije tvoje.
Dete je dete. Sasvim je svejedno.
Veruješ li mi?
Ako prvo ti meni veruješ.
Verujem ti.
Jesi li sigurna?
Jesam.
Onda se udaj za mene.
Udaću se za tebe ako mi priznaš da su poštovanje,
obožavanje i poverenje isto što i ljubav.
U redu... to je isto što i ljubav.
Dobro je... verovala sam u tebe. Sad si ti na redu.
Molim?
Penji se gore.
Marija, prilično je visoko.
Zar mi ne veruješ? - Naravno da ti verujem.
Onda se penji.
Marija, dva puta sam veći od tebe. Ako ti padnem od gore, ubiću te.
Veruj mi. - To nema veze sa poverenjem.
Metju, penji se gore. Neću ti dozvoliti da padneš, obećavam.
Ako uradimo ovo, hoćeš li napustiti majku?
Molim? - Čula si me.
Možda. - To mi nije dovoljno.
Sebičan si. - Ta žena je sadista.
Samo je u šoku. Šta ti je taj sadista?
Tvoja majka ili ja?
Čekaj malo, vidi.
Šta je to? - Ona gđa mi je rekla da ona njen muž stalno letuju u Kejp Holideju.
Eno ga još jedan.
Eno još jedan tamo. Ima ih na desetine.
Ali, koliko njih pripada čoveku koji hvata voz u 17:15?
Sedam.
10 ih je bilo pre nego što je stigao voz u 17:15.
Onaj lepi beli je otišao.
Žuti kamionet i onaj japanski model, to je 3.
3.
Šta ćeš da radiš kad budeš našla tog tipa?
Ne znam još.
Peg, je l' da je Metju zgodan muškarac?
Nije loš. - Zašto ga onda ne smuvaš?
Mama! - Molim? - Neverovatna si!
Prestar je za Mariju. - I šta sad ja treba da radim?
Baci se na njega. - Ja se ne bacam na muškarce.
Nekad jesi. - Zaveži i gledaj TV. - Nemoj da se istresaš na mene.
Ne interesujem ga.
To ti misliš? - Ti nešto znaš? - Videla sam kako te gleda.
Ma nemoj, videla sam ja kako gleda Mariju.
Uobražavaš. Ti mu se sviđaš, ja kad ti kažem.
Misliš?
Ona nema šta da mu dâ.
Šta mogu da uradim za tebe, Metju?
Hoću da se vratim na posao. - Nema šanse.
Žao mi je što sam Edovu glavu stavio u stegu.
Nije u tome stvar.
Molim? - Slagao si nas. - Kad?
U prijavi za posao si rekao da si završio školu.
Nije valjda? - A nisi nam rekao ni za policijski dosije, ni za četiri godine popravnog doma.
Niste mi ni pitali. - Dali smo ti odgovoran posao.
Pošteno sam radio. - To sad nije bitno.
U čemu je onda problem?
Ne mogu da te primim nazad. - Zašto?
Ljudi te se plaše.
Biću fin, hoću stvarno. Obećavam.
Imaš li sad neki posao? - Da.
Radiš za konkurenciju? - Popravljam televizore.
Posao je posao.
Treba mi nešto pouzdano, sa beneficijama, sa penzionim, socijalnim i to.
Kako to da, odjednom tražiš nešto pouzdano?
Ženim se. - Stvarno?
Slušaj, obećavam da... više neću praviti nikakve probleme.
Neću praviti problema oko loše proizvodnje ili pogrešnog dizajna.
Neću više obraćati pažnju na kvalitet. Samo...
mi treba normalan posao sa svim povlasticama za mene i za one koji zavise od mene.
Ne mogu da te vratim na stari posao. - Prihvatiću bilo šta.
Pogodnosti i povlastice možeš da dobiješ za 6 meseci.
U redu. - Moraćeš da kreneš sa par stepenika niže.
Izvolite - Crk'o mi je televizor.
Ostavite ga tu, pogledaću kasnije.
Gde je Metju? - Ne radi više ovde.
Molim? - Dobio je otkaz.
Misliš, dao je otkaz? - Ne, mislim, dobio je nogu.
Sereš. Niko normalan ne bi otpustio Metjua. Taj nema šta ne zna da popravi.
Slušajte, lepo vam kažem, dobio je nogu. Plašio je mušterije.
Šta koji moj mušterije znaju? Metju je genije.
E pa, nama ne treba genije, nego neko ko će popravljati televizore.
Pa, to je već tvoj problem, ortak.
Šta da radim sa ovim televizorom? - Skloni mi tu prokletinju sa vidika.
Promenljivost.
1a. kvalitet ili stanje koje je podložno promeni.
Mutiranje.
B. Prirodne promene, mutacije vidljive u prirodi čoveka...
ili u njegovom ponašanju.
2a. Srećna ili nesrećna pogodnost koja se javlja kao posledica slučajnosti.
Promena stanja ili uslova...
koja prouzrokuje dalje promene. C. Promena.
Gdine!
Ko si ti? - Zovem se Marija.
Šta hoćeš? - Čini mi se da poznajem vašu ženu.
Šta nameravaš da uradiš?
Bila sam u nevolji i ona mi je dala nešto para.
Samo sam htela da joj vratim.
Kako se zove? - Ko?
Vaša žena. - Rejčel.
Hoćete li joj reći da sam joj se zahvalila?
Hoću.
Ed... - Šta... šta je bilo?
Smiri se, Ede - Šta hoćeš?
Slučajno sam primetio....
da su ove ploče ugrađene u nove modele A67-9.
Brilijantno. Pa šta sa tim?
Ove ploče smo proizvodili prošle godine...
i pošto se veliki procenat pokazao kao neupotrebljiv u mašinama sa jačom memorijom...
sve smo lepo zapakovali i stavili u magacin.
Znam, Sloteru.
Samo sam pomislio, možda nam se slučajno potkrala greška.
Zašto moraš da budeš takav davež?
To mi je posao.
Ne, tvoj posao je da to lepo sklapaš, baš onako kako smo ti mi rekli.
Dobro.
Evo! Vidiš? A67-9.
Vidiš?
Da, vidim.
Zadovoljan?
Otkad ti gledaš TV?
Bio je upaljen kad sam došao.
Kako je bilo na poslu? - Ne bih sad o tome.
Ja sam rešila da se vratim u gimnaziju.
Zašto?
Ne želim da radim u fabrici.
Kad se budemo venčali uopšte nećeš morati da radiš.
Ja želim da radim, ali ne u fabrici.
Kako ćeš trudna u gimnaziju?
Mnoge devojke idu.
Mogu da te naučim sve što bi naučila u gimnaziji.
Neću tako. - Zašto?
Zato što neću.
Danas sam videla čoveka.
Kog čoveka? - Muža žene sa klupe.
I kako ti deluje?
Nervozno.
Jesi li ga pitala je li njegova žena ukrala bebu?
Tebi je svejedno, je l' da? - Šta mi je svejedno?
Možeš li na trenutak da prestaneš da gledaš TV?
Ne. - Zašto?
Imao sam loš dan.
Pogazio sam svoje principe i pokorio sam se idiotu.
Uz TV te svakodnevne žrtve se lakše prebrode.
Ublažava moj unutrašnji bes.
Hajde da se odselimo.
TV je svuda. Od nje se ne može pobeći.
Pored toga, ti nećeš da ostaviš majku.
Hoću, ako napustiš posao.
Šta?
Ne sviđa mi se to što se dešava sa tobom. Ako ti se ne sviđa posao, ostavi ga.
A ti ćeš napustiti majku?
Nema svrhe da ostajem.
Posle porođaja? - Ne, odmah.
Marija...
za bebu je potreban novac.
Za 6 meseci u fabrici ću dobiti kompletno socijalno osiguranje.
Moramo biti praktični. Razumni.
Šta je praktično u razumnosti?
Hoćeš li da se pomeriš od TV-a?
Trenutno su vesti. Hoću da čujem o žrtvama zemljotresa.
Zašto? Kako ćeš im ti pomoći?
Saosećaću.
Šta ti to znači?
Sažaljevaću ih. Sad se pomeri.
Je l' to kao saučešće?
Ne, saučešće je kad deliš njihov bol. Nema veze sa sažaljenjem.
Tebi treba leksikon. - Šta ti je to?
Leksikon. Rečnik sinonima.
Možeš li da mi doneseš jedno pivo?
Već si pijan. - Nisam, ja se ne napijam.
Tvoj posao te čini dosadnim i zlim.
Moj posao me čini poštovanim članom ovog društva.
Gde ćeš?
U supermarket da nabavim šta nam treba.
Dođi ovamo, moram da te očešljam.
Jesi li očistila kupatilo? - Jesam.
Treba da očistiš pod u kuhinji.
Očistiću ga večeras dok budete spavali.
Jesi li usisala sprat? - Jesam.
Sutra, pre nego što odeš na posao promeni posteljinu...
i stavi čaršave da se suše. U veš-mašini su.
Dobro.
Kad će ovaj tvoj da mi popravi mašinu za šivenje?
Ionako je nikad ne koristiš. - Zato što je pokvarena!
Popraviće je.
Ne zaboravi mleko... Treba nam mleko.
Hoću da se iseliš iz moje kuće.
Dobro. Ali, ako ja idem, Marija ide sa mnom.
Nema šanse.
Ne možemo ovako doživotno, mama.
Ne zovi me 'mama'.
Sviđalo vam se to ili ne, ja ostajem.
Parazitu! - Ako niste znali, moja plata plaća vaše račune.
Ko je od tebe tražio bilo kakvu pomoć?
Marija. - Marija je dete.
Uskoro će biti moja žena.
Samo preko mene mrtve.
Sve je već dogovoreno... Imamo zakazano za ponedeljak.
Jeste li za pivo?
Šta, dođavola fali Peg? - Ne fali joj ništa.
Samo, ne želim da je oženim.
Peg bi od takve propalice, kao što si ti, napravila pravog čoveka.
Iskreno rečeno, ne znam da li bih voleo da budem pravi čovek.
Možda jesi sposoban da smotaš Mariju da se uda za tebe...
ali, od mene je nikad nećeš odvesti.
Ja znam kako treba sa Marijom.
Vi ste sebična kučka.
Ne zaboravi da sam je ja donela na ovaj svet.
Ne zaslužujete je. - Kao ni ti.
Hoćete da obaramo ruku?
Pićemo za to.
Molim?
Pićemo za to. Ko ostane na nogama, dobija.
Džin, piću i dok budete ležali ispod stola.
To ti misliš. Ti piješ viski, je l' tako? Ja ću džin.
Džin, ovo će biti previše lako.
Isteraću te iz moje kuće, ovako ili onako.
Ovako nećete.
Pun si sebe, ortak.
Ujutru ćete zažaliti zbog ovoga, mama.
Cug na cug. Ispod sudopere imam još dve flaše.
I nikad više da me nisi nazvao 'mama'!
Za majčinstvo.
Skote!
Kafu.
Vidi, ne želim nevolje!
Kafu. - Zatvaramo.
Sa mlekom, bez šećera.
Zdravo. - Zdravo.
Radite do kasno?
Opet su mii razbucali auto i prevrnuli ga na sred ulice.
Đubrad!
Ja radim ono u šta verujem. A kad radiš tako nešto...
moraš biti spreman na sva sranja koja idu sa tim.
Ja ću da abortiram.
Jesi li sigurna da želiš?
Jesam. - Moraš biti sigurna.
Moraš biti sigurna da nikad nećeš promeniti svoje mišljenje.
Ljudi celog svog života ponavljaju iste greške, uvek i iznova.
Sigurna sam.
Jesi li sama? - Srela sam čoveka.
Zna li da si trudna? - Hoće da se venčamo.
A ti je l' hoćeš?
Poneka sam sigurna da hoću, a nekad baš i nisam.
Dobar je čovek, ali lako izgubi kontrolu...
Izgleda da sam ga ja učinila sposobnim i spremnim...
mislim da se sasvim smiri.
Zar to nije dobra stvar? - Sviđa mi se onakav kakav je.
Kakav je? - Opasan.
Ali iskren.
Stvarno opasan?
Ne, opasan zato što je iskren. - Shvatam. A sad više nije iskren?
Ne baš. Samo je nekako mlitav.
Promenila si ga. - Nisam htela, časna reč.
Dobro, nisi htela, ali jesi. Ljudi menjaju jedni druge.
Ljudi postaju ono što drugi žele da oni budu.
Ja samo želim da bude ono što jeste.
Nemoguće. - Stvarno?
Kako očekuješ da ostane isti sad kad si mu ušla u život?
Mislite da treba da ga ostavim?
Nego, je li i on tebe promenio? - Valjda jeste. - Eto, vidiš.
Ne razumem.
Ne moraš da razumeš. Evo mi ga muž.
Doći ću sutra. - Ako stvarno to želiš.
Stvarno to želim.
Dozvoli da ti sipam još jedno, Džin.
Hvala ti.
Jebi ga!
Mogu li da te pitam nešto?
A to je?
Kakva ti je bila majka?
Ne sećam je se. - Bio si mali kad je umrla?
Umrla je na porođaju.
Nije valjda? - Jeste, boga mi.
To je užasno. - Slažem se.
Baš nepošteno. - Još kako.
Žao mi je tvog oca. - Imam utisak da bi se vas dvoje baš lepo slagali.
Ne možeš ga kriviti što te mrzi. - Ja nikad nisam rekao da me mrzi.
Ali se ne slažete.
Ne, ne slažemo, ali se ni ti ne slažeš sa Marijom.
Marija i ja se sjajno slažemo kad tebe nema u blizini.
Samo traći svoje vreme sa tobom.
A kakav ćeš, pa ti moći da joj pružiš život? - Kakav god poželi!
Ona želi da ostane sa mnom. - Ko je to rekao?
Slušaj, da ti kažem nešto...
znaš, nije da sam te omrzla čim sam te videla ili tako nešto.
Baš ti hvala.
Samo ne želim da Marija napravi istu grešku kao ja... i kao Peg.
A to je? - Muškarci.
Deca su u redu, ali je brak uvek poslednje pribežište.
Žena može da dobije šta god poželi. Bilo šta.
Ali, uvek napravimo grešku misleći da nam je za to potreban muškarac.
Dobro, ispravi me ako grešim, ali...
zar nije malo nemoguće dobiti bebu bez muškarca?
Probudi se, Metju... ovo je XX vek.
Žena može biti i veštački oplođena.
Postoje banke sperme i sve to... Mogućnosti su beskonačne.
Ti si skroz luda. - Samo mi je svega dosta, ništa drugo.
Znaš, kad mi je muž umro... naravno, bila sam u šoku, ali...
zapravo sam osetila olakšanje.
Šta? - Da, olakšanje.
Taj čovek mi je zatrovao poslednjih 20 godina mog života.
Noćima sam ležala budna nadajući se...
da će nekako nestati ili tako nešto, i odjednom, bum!
Marija ga je jednim šamarom, izbacila iz mog života.
Neverovatno. Bila sam zapanjena. Ta devojka je genije!
Voliš li ga?
Koga? - Oca?
Ja ne volim nikoga.
Da... Tako je... Stalno zaboravljam.
Ispij.
Znaš...
moj otac i ja...
naš odnos je kao...
neka gramofonska ploča, znaš?
A...
gramofon na kom svira ta ploča...
ima jako staru i istrošenu iglu. Kapiraš šta hoću da kažem?
Zato ploča... preskače.
Gadno preskače.
Ima teške brazde.
Ali, u svojoj glavi, sve to lepo ispraviš.
Nastavljaš da je sviraš jer znaš pesmu.
Danas većina ljudi kupuje laserske diskove.
CD-ove.
Oni se ne habaju.
Površinu CD-a ne možeš da oštetiš.
On je digitalan... ne analogan.
Da li želiš...
da ti objasnim, Džin...
razliku između digitalnog i analognog snimka? - Ne.
To je, stvarno fascinantno. - Uopšte ne sumnjam.
Džin...
Mislim...
mislim da sam se napio.
I ja tako mislim.
Molim?
Još samo malo.
Šta se ovde desilo, mama? - Gledaj svoja posla. Podigni tu flašu.
Trebalo je da se vratiš još pre pola sata.
Ona druga ženska je bolesna. Šta je ovo? - Koje?
Ovo nije džin. - A to?
Ovo je voda. - Daj mi to ovamo.
Zašto si sipala vodu u džin, mama?
Nisam sipala vodu u džin, to mi je voda za zalivanje cveća.
Koje cveće?
Hoćeš li da prestaneš da postavljaš idiotska pitanja i da se spremiš za spavanje?
Ako ništa, bar je viski pravi.
Šta hoćeš? - Samo sam hteo da se izvinim.
Super!
Šta je bilo sa tvojom stipendijom za fakultet?
Nisam uspeo. Pao sam na prijemnom ispitu.
Baš mi je žao što to čujem.
Marija, voleo bih da mi oprostiš.
Dobro. U redu. Vozi me kući. - Daj mi to.
Hvala.
Šta si to radila sa kosom? - Ništa.
Nisam znao da nosiš cvikere.
Skidaj ruke s mene, Entoni.
Zašto si tako odbojna prema meni, Marija?
Nisam odbojna, samo ne želim da osetim tvoje ruke na sebi, Entoni.
A sad mi izvadi bakaluk iz haube.
Znači, to je istina za tebe i onog psihića, je l' da?
Kog psihića? - Metju Slotera.
Da. Ako hoćeš iskreno, venčaćemo se u ponedeljak.
A sad mi daj moje namirnice iz haube.
Molim?
Daj mi ključeve, sama... - Ne možeš to da uradiš.
Zašto? - A šta je sa nama?
Konačno. Htela sam da popijem čaj ali ne mogu bez mleka.
Marija, ostavila sam šnalu u Peginoj sobi, možeš li da mi je doneseš?
Jesi li me čula?
Zašto ne odeš sama?
Molim?
Mama, ti si jedna normalna, zdrava žena...
ne vidim zašto moram da skačem za svaku sitnicu.
Šta je tebe spopalo?
Ništa me nije spopalo, samo ti kažem šta je i kako je.
Idi i donesi mi šnalu.
Slušaj, mama...
Žao mi je tate.
Udaćeš se za Metjua?
Možda.
To je tvoj život. Radi šta hoćeš.
Tako je, to jeste moj život i ja ću raditi šta ja hoću.
Idi gore i donesi mi moju šnalu.
Izvoli. Idem na spavanje. Laku noć.
Emfizem? - Ne.
Srčani problemi? - Ne.
Venerične bolesti? - Ne.
Alergija na penicilin? - Ne.
Da li si na nekoj terapiji? - Ne.
Neka druga alergija? - Ne.
Jesi li bila hospitalizovana u poslednjih šest meseci? - Ne.
Jesi li već imala neki abortus? - Ne.
Broj socijalnog osiguranja? - Je li sestra Pejn ovde?
Zašto? - Onako.
Danas joj je slobodan dan. Broj socijalnog osiguranja?
081-50-9199. - U redu.
Popij ovo.
Šta je to? - Samo popij i lezi na leđa.
Hoće li me boleti?
Ništa se ne sekiraj. To je jednostavan postupak.
Da, Metju. - Imate li jedan minut?
Naravno. Reci.
Imam samo jedno pitanje, sve vreme me nešto zbunjuje.
U specifikaciji delova i uputstvu za sklapanje za ovu novu mašinu koju sklapamo stoji...
i matična ploča A67-9.
Znam koja je to ploča.
Koliko se ja sećam...
tu ploču smo proizvodili prošle godine i, neobično veliki broj...
nije funkcionisao kako treba.
I to znam.
Postojala je greška u...
Metju, shvatila sam.
Slušaj, Metju,
stvarno cenim tvoju posvećenost.
Ali, u ovoj kompaniji postoje ljudi, visoko kvalifikovani ljudi,
ljudi na važnim položajima,
koji odlučuju o takvim stvarima, i oni dobro znaju šta rade.
Iako ti ljudi misle da ploču A67-9 treba da stavimo u naš novi model...
onda moramo verovati da imaju razlog zašto su tako odlučili.
Slažeš se?
Da.
Pa, Metju, još jednom...
hvala ti na lojalnosti i posvećenosti,
ali te molim... lepo se vrati tamo i radi što ti je posao.
Razumem, gdine!
Molim? - Izvinite.
U redu.
Dajem otkaz.
Hoćeš da idemo kući?
Ne. Moram nešto da obavim.
Vratiću se malo kasnije.
Ukradena beba pronađena u telefonskoj govornici.
Jutros su ga pronašli.
Policija je, očigledno dobila anonimni telefonski poziv.
Kažu da je beba dobro. Sasvim dobro.
Leksikon
Šta radiš ovde?
Živim ovde.
Vrati se kući, Metju. - Ne.
Metju, ceo svoj život sam tebi posvetio a ti ćeš sad da me napustiš?
Obojici nam je bolje kad nismo zajedno.
Sebičan si. - Samo pokušavam da budem odgovoran.
Metju, ti si budala.
Sve sam čuo. Svi znaju da dete nije tvoje.
Pa šta? - Kako šta? Samo hoće da te iskoristi.
Bolje da ne pričamo o tome, tata.
Metju, oduvek si bio budala. Tebi je potreban neko ko će da brine o tebi.
Zašto, jednostavno ne kažeš? - Šta da kažem?
Da želiš da se vratim kući zato što si... usamljen.
Sereš. - Zašto jednostavno ne kažeš da ti je žao što stvari među nama nikad nisu funkcionisale?
Šta hoćeš da kažeš, da sam ja kriv? - Niko nije kriv!
Kriva je ova tvoja mala droljica. Eto ko je kriv!
Pazi šta govoriš, tata. - Najobičnija jebena kučka.
Najbolje bi bilo da odeš, tata, - Ma nemoj?
Upozoravam te, tata. - Dobro. I šta ćeš da uradiš?
Kunem ti se bogom, nokautiraću te.
Čikam te.
Nabiću ti nos u grkljan. Hajde, čikam te.
Šta je bilo, usr'o si se?
Jesi li dobro?
Dao sam otkaz.
Šta? - Dao sam otkaz.
Zašto?
Bila si u pravu. Moramo da odemo. Ovde nije zdravo za podizanje deteta.
Jutros sam se probudio u... Peginom krevetu.
Ne znam... - Stani.
Abortirala sam.
Ne želim da se udam.
Ovo sam tebi kupio.
A šta ti misliš, ko si ti? - Pusti me na miru.
Vidi šta si mi uradio sa kuhinjom. - Daj mi čekić pa ću da popravim.
Jesi li gladan?
Kako je ušao unutra? - Otkud ja znam!
Mene je fizički zlostavljao, a vi ste ga ponovo zaposlili.
Vidi sa čim imam posla. Hoću da uđeš unutra i da ga izvedeš napolje!
Ja da uđem unutra? Jeste li vi poludeli? - A ko će, onda da uđe unutra?
Šta je bilo?
Ne znam. Izgleda da više ne valja.
Jesi li siguran?
Nisam.
Misliš... i dalje bi mogla da grune?
Valjda.
Izvini. Izgubio sam glavu.
U redu je.
Šta ćemo sad? - Možemo da pobegnemo.
Ne bi nam uspelo.
Reći ću da sam ja kriva. - Neće ti poverovati.
Baš me briga da li će mi poverovati.
Zašto radiš sve ovo? - Koje?
Zašto mi stalno pomažeš? - Neko mora.
Ali, zašto ti?
Slučajno sam se tu zatekla.
zgaca62@yahoo.com
Obrada: suadnovic